ФОТОМЕТРИЧНА ПОВЕДІНКА СИМБІОТИЧНОЇ ЗОРІ V919 SGR - Кудашкіна, Л. С.; Марсакова, В. І.; Андронов, І. Л.; Чінарова, Л. Л. (Одеські астрономічні публікації, 2024)
Ми зібрали дані спостереження симбіотичної зорі V919 Sgr з баз даних AAVSO і ASAS-SN, а також використали UBVRІ спостереження, отримані в Астрономічному інституті Словацької академії наук. Ця симбіотична подвійна зоря належить до типу Z And. Спостерігачами приділяли їй мало уваги до спалахів, що почалися у 2000х. Перший спалах, що спостерігався, описаний в 1991 році. Загалом ми виявили сім спалахів V919 Sgr. Зокрема, нещодавно зоря продемонструвала значну активність, включаючи нову активну фазу, що почалася в 2022 році, і повторне поярчання в 2023 році, яке перевищило спалах попереднього року приблизно на 0,4 зоряної величини у фільтрі V. Щоб проаналізувати активність V919 Sgr на коротких масштабах часу, ми використали шкалограмний аналіз зі зваженою апроксимацією «ковзаючими параболами» (RP) і додатковими «біквадратними» вагами. Оптимальна напівширина вікна в 63 дні мінімізувала середньоквадратичні статистичні похибки, також були визначені індекси кольору B–V, V–R і R–І. Індекс кольору B–V коливався від 0,53 при максимумах блиску (10,15–10,76 у В) до 1,20 при величині 13,8. Також був проведений періодограмний аналіз. Однак, через обмежену кількість спостережень між спалахами, оцінки періоду є дуже приблизними.